Гојковић, која је и председница Координационог тела за родну равноправност, подсетила је на Ејду Лавлејс, која је још 1843. написала оно што многи сматрају првим компјутерским програмом, али и на Марију Кири, која је до данас једина особа која је добила Нобелову награду за две различите дисциплине – хемију и физику.
Можда и најближи пример нама, женама на Балкану, представља Милева Марић. Српска физичарка и математичарка, прва супруга Алберта Ајнштајна, жена којој никада нису одата признања за допринос који је пружила науци, навела је она.
Потпредседница Владе је указала на то да се данас бележи знатно већи број жена у областима науке, технологије, инжењерства и математике, како у академским, тако и у пословним круговима, уз напомену да ипак, посматрано на глобалном нивоу, родна равноправност у науци и даље није постигнута.
Научнице и данас ретко добијају признања за своја постигнућа, само три одсто Нобелових награда за науку икада је додељено женама. Свега 11 одсто жена је на позицијама виших истраживача који воде пројекте у Европи. Услед додатних оптерећења и неплаћених кућних послова, научнице објављују мање радова, добијају мање новца за истраживање и спорије напредују у каријери, подвукла је Гојковић.
С друге стране, како је додала, можемо бити поносни на чињеницу да жене у Србији у већем проценту завршавају факултете, а у већини су и међу докторима наука, односно 57 одсто.
Према њеним речима, међу запосленима у области истраживања и развоја жене су заступљене са 51 одсто, док је готово исти проценат међу научним истраживачима – 51,4 одсто.
Данашњи дан је прилика да истакнемо колико је важно да омогућимо једнаке услове и за жене у науци, да допринесемо да буду видљиве и добију признања која заслужују. Зато говоримо о значају већег укључивања жена у свет науке, технологије, инжењерства, подижемо свест у друштву и боримо се за боље сутра генерација жена које долазе, нагласила је она.
Потпредседница Владе је поручила девојкама и младим женама да не одустају од својих циљева и да их не обесхрабре стереотипне поруке о постојању мушких и женских занимања, јер им знање и образовање нико не може одузети.
Подршка женама и девојкама у науци има ефекте далеко изван родне равноправности, предочила је она и додала да се не можемо надати да ћемо постићи циљеве одрживог развоја, окончати сиромаштво и заштитити нашу планету са перспективом и размишљањима само половине становништва света.
Свако од нас може играти улогу у затварању родних подела и дискриминације, пркосећи предрасудама и стереотипима и охрабрујући жене и девојке да напредују у науци и технологији. Чинећи то, не само да оснажујемо жене и девојке, већ стварамо боље сутра за све нас, закључила је Гојковић.