Министар за рад, запошљавање, борачка и социјална питања у Влади Републике Србије Никола Селаковић предводио је данас, у манастиру Крушедол на Фрушкој гори, државну церемонију поводом обележавања 122 године од смрти краља Милана Обреновића.
Министар за рад, запошљавање, борачка и социјална питања у Влади Републике Србије Никола Селаковић предводио је данас, у манастиру Крушедол на Фрушкој гори, државну церемонију поводом обележавања 122 године од смрти краља Милана Обреновића.
Преносимо говор министра Селаковића након полагања венца и одавања почасти:
„Часни оци, часни оче игумане и уважена братијо свете српске лавре манастира Крушедол, уважени државни секретару, уважени представници Војске Србије и Министарства одбране Републике Србије, уважени представници Општине Ириг, даме и господо, браћо и сестре,
Окупили смо се данас, овде, у светионику српског православног народа у Срему, манастиру Крушедол, древној задужбини свете лозе Бранковића, месту у коме почивају земни остаци првог нововековног српског краља, краља Милана Првог Обреновића, на дан када обележавамо годишњицу његовог упокојења.
Сваке године на данашњи дан се представници државе, цркве и народа окупљају да одају почаст и пошту првом нововековном српском краљу. Човеку који на земљи није провео много времена, непуних 47 година живота, али у времену тешком, у времену бурном, у времену пресудном за судбину српске државе и српскога народа.
Милан Обреновић није био само први краљ нововековне Србије, то је био човек чијим је војевањем на бојном пољу, чијим је политичким деловањем на европској и светској сцени, Србија повратила своју међународно признату независност, и после вишевековног ропства под отоманским Турцима, вратила се у породицу независних, суверених, слободољубивих нација у свету.
Ове године, када обележавамо 122 године од његове смрти, 13. јула навршава се и 145. година од завршетка Берлинског конгреса, на коме је кнежевина Србија стекла своју међународну признату независност.
Када погледамо шта је остало иза краља Милана – то јесте повраћена међународно призната независност Србије, то јесте и краљевство на које је Србија уздигнута 1882. године, али то јесте и снажна, добро уређена и реформисана српска војска, која је поучена како успесима, тако и неуспесима из српско-турских ратова 1876-1878. године, устројена управо захваљујући краљу Милану. Таква српска војска била је спремна, довољно силна и јака да извоји победе и у балканским ратовима и у Првом светском рату.
Иза краља Милана остала нам је прва пруга у тадашњој Србији, која је ишла од Београда до Ниша, а после Ниша један крак ка југу, други ка истоку.
Има смисла сетити се и краља Милана управо у овим годинама и овим временима када данас Србија, Србија на чијем је челу председник Александар Вучић, планира обнову те исте пруге, њено осавремењивање, и план да изгради пругу на начин да њоме саобраћају возови који ће ићи преко 200 км на час.
Данашња Србија, која улаже озбиљно и у своју војску, своје оружане снаге, управо у ону војску коју је реформисао исти овај краљ Милан. Али, остало је иза краља Милана још много тога што видимо или чујемо свакога дана, а да нисмо тога ни свесни.
У Миланово време настао је данашњи грб наше Србије, у Миланово време настала је и прокламована за химну наша химна Боже правде, у Миланово време настале су и прве знамените, прелепе грађевине у нашој престоници, Београду, које су је учиниле европским градом и европском престоницом, трасиране на исправан начин и улице саграђене на предиван начин, као и зграда Главне железничке станице, у којој се данас Србија спрема да отвори музеј свог средњег века.
Несрећна животна судбина нашег краља Милана учинила је једну велику срећу овом дивном крају наше отаџбине, Срему. Управо овде, у њедрима Бранковића задужбине манастира Крушедол, крај великих поглавара Српске православне цркве од средњега века до данашњег дана, нашао је своје вечно почивалиште и наш краљ Милан.
Нама предстоји још много тога да себе учинимо достојним потомцима овог нашег великог владара.
У овој години, када обележавамо 145 година од поновног васкрса српске државности, која је била међународно призната, ми из Министарства за рад, запошљавање, борачка и социјална питања, а по функцији на челу Одбора Владе Србије за неговање традиција ослободилачких ратова Србије, покренућемо припрему за обележавање велике годишњице – 150 година од независности.
То нам следи кроз пет година, када ћемо обележити повратак у окриље мајке Србије и ослобођење четири велика округа, управо захваљујући војевању нашег славног краља Милана – Нишког, Пиротског, Топличког и Врањског. Данас је то пет округа, Пчињски, Нишавски, Топлички, Јабланички и Пиротски.
Покренућемо иницијативу, не само у овим крајевима, већ и у нашој престоници, Београду, да свој споменик први пут, после толико година, добије и краљ Милан, потпуно заслужено. Колико је заслужено о томе управо говоре његова велика дела, ослобођење јужних крајева наше отаџбине, реформисање и успостављање стајаће војке, изградња пруге од Београда до Ниша.
Па само то када се поброји, у не много година владавине у тешким и веома изазовним временима, у једном малој и сиромашној земљи, као што је била Србија, то је довољно да му подигнемо макар споменик у сваком оном граду у Србији који је он ослободио и у нашој престоници, коју је учинио краљевском престоницом.
Нека му је вечна слава и хвала, Бог да му душу прости и подари рајско насеље.
Живела Србија!“, навео је министар.