Правилник, који је ступио на снагу 16. марта ове године, донет је на основу члана 28 став 3 Закона о родној равноправности („Службени гласник РС”, број 52/21) и представља један од првих таквих националних докумената у свету.
У радну групу за израду овог правилника, поред представника Министарства за људска и мањинска права и друштвени дијалог, били су укључени и представници Министарства здравља, Министарства за рад, запошљавање, борачка и социјална питања, Министарства финансија и Републичког завода за статистику, без којих не би било могуће доћи до стручног и мултисекторског сагледавања овог проблема.
Уз помоћ Агенције Уједињених нација за родну равноправност и оснаживање жена – UN Women и Немачке развојне сарадње (ГИЗ), сагледана су искуства других земаља и међународних организација, као и резултати домаћих истраживања, а пре свега Истраживања о коришћењу времена (ИКВ) у Републици Србији, које спроводи Републички завод за статистику.
Заједничким радом постављене су основе националне методологије за обрачун неплаћеног кућног рада, односно његовог учешћа у бруто домаћем производу.
Овим правилником, Министарство за људска и мањинска права и друштвени дијалог је утврдило да се, у складу са Законом о родној равноправности, неплаћени кућни рад односи на послове за чије се обављање не остварује новчана накнада, а који се односе на вођење домаћинства, старање и бригу о деци, старијим и болесним члановима породице, послове на пољопривредном имању и друге сличне неплаћене послове.
Полазну основу за обрачун неплаћеног кућног рада представљаће поменуто истраживање о коришћењу времена Републичког завода за статистику, по методологији Евростата.
У Правилнику је прецизирано да у обрачун вредности неплаћеног кућног рада улази минимална цена рада у Србији, у нето износу, на годишњем нивоу, при чему податке о коришћењу времена прикупља Републички завод за статистику, док минималну цену рада одређује Министарство за рад, запошљавање, борачка и социјална питања.
Овај правилник потврђује право да лице које није здравствено осигурано, по било ком другом основу, стиче право на здравствено осигурање по основу неплаћеног рада у кући, што практично значи да ће ту материју ближе уредити Министарство здравља.
Због тога Правилник о методологији за обрачун неплаћеног кућног рада представља почетак процеса који треба да се настави у Србији доношењем и других аката надлежних органа, како би ово питање у потпуности било нормативно заокружено и као такво, укључено у добру праксу.
Текст Правилника можете погледати овде.