После 80 година, или тачније више од 120 година након Албанске споменице, осам деценија након Партизанске споменице, Србија данас са закашњењем од близу три деценије одаје поштовање, захвалност својим борцима, својим ратним ветеранима, својим ратним војним инвалидима, али и породицама палих бораца у свим одбрамбено отаџбинским ратовима од 1990. до 1999. године.
Министар Селаковић је рекао да је данашњим догађајем у Краљеву, Министарство за рад, запошљавање, борачка и социјална питања уз велику подршку Министарства одбране и потпредседника Владе Милоша Вучевића, кренуло у један веома важан задатак, а то је додела Борачких споменица.
Закон је донет 2020. године, марта ове године донета је Уредба којом је установљена Борачка споменица, а непосредно након тога у Заводу за израду новчаница кренуло је ковање првих споменица, подсетио је Селаковић и додао да је додела Борачких споменица дужност државе и данашњих генерација.
Деценијама је неко теран да се стиди онога што је радио, а поступао је најчасније, јер као што је говорио краљ Александар нема часније дужности од дужности борити се за слободу и част своје отаџбине. То су радили сви наши борци од 1990. до 1999. године, то су чинила и браћа Милићи, поручио је министар.
Селаковић је најавио да је данашњи догађај у Краљеву само почетак праксе доделе Борачких споменица у целој Србији.
У Топлици, Пчињи, Јабланици, Нишави, Пиротском крају, дакле подручју које је некада покривао Нишки корпус и 3. армија у коју су измештене јединице легендарног Приштинског корпуса, али и у свим другим окрузима од севера Бачке до југоистока Србије, где ћемо организовати свечане академије нашим борцима, ратним војним инвалидима и члановима породица палих бораца и уручити ово заслужено признање, нагласио је министар.
Он је указао на то да је Краљево град који је 1999. године примио највећи број наших изгнаника са Косова и Метохије и подсетио да је то град који је исте те године имао одзив на мобилизацију од 115 одсто.
Министар је на крају позвао све борце широм целе Србије да утврде свој статус борца, јер ће се држава y наредном периоду потрудити да обезбеди низ права и погодности за све оне који су носиоци споменице и борачке легитимације у сарадњи са градовима и општинама, у сарадњи са јавним предузећима и другим компанијама.
То је један мали део онога што можемо да урадимо, а најважнија ствар је управо оно што је и потпредседник Вучевић данас рекао, да се угледамо на мајку Наду Милић. Док постојимо, док дишемо, док имамо својих потомака да свима њима причамо о томе како су они који су изданци генерације ’60 и ’70, ’90-их година стали у ред за одбрану Србије, њене слободе и нашег српског народа, закључио је Селаковић.
Потпредседник Владе и министар одбране Милош Вучевић честитао је министру Селаковићу, Влади и председнику Републике пре свега на одлучности да се наставе неговање традиције и култура сећања и да наша отаџбина Србија поново има Борачке споменице.
Оне су прилика да се на неки начин одужимо и захвалимо свим јунацима страдалницима, херојима који су ратовали за све нас и то од 1991-1999. године, без обзира на то да ли су у ратном сукобу били на територији данашње Хрватске, Словеније, Босне и Херцеговине или нашег распетог Косова и Метохије.
Мајка Срђана и Бобана, Нада Милић примила је Борачке споменице које су јој уручили министар Селаковић и министар Вучевић.
Јако сам узбуђена и срећна што се налазим на овом месту, али и тужна због тога што мој супруг није данас овде да он прими то одликовање уместо мене, јер је заслужио. Увек је говорио да се пише, да се не забораве та деца, не само моји синови, него и друга деца. Дошло је време да се исправе грешке које су постављене и да се захвалим свима који су учествовали у томе да се ово не заборави, поручила је она.